På tide, Kevin. Hvor har du været?
Mit dæk sprængte på motorvejen. Jeg døde næsten. Jeg gled.
Hurtigt spørgsmål: Hvorfor er i dag en særlig dag?
- Jeg døde næsten. - En særlig dag...
fordi jeg har den ære-
-at være gæsteprofessor-
- specialforelæser, emeritus... Hvordan sagde du det?
Du skal gæsteforelæse på mit Emerging Enterprises-kursus.
På handelshøjskolen, Kevin. På handelshøjskolen.
Hvis man tager sin chef med, får man automatisk en højere karakter.
Så det ville være dumt ikke at gøre det?
En chef er som en lærer. En sej lærer. Som mr Handel.
Mr Handel plejede at hænge ud med os og fortælle sjove historier.
Han scorede endda en af eleverne.
Senere stod 12 elever mere frem. Det kom i aviserne.
Det ødelagde totalt 8. Klasse.
Godt, til skolen. Vi skal være skarpe.
- Har jeg inspireret dig nogensinde? - Ja, du sagde: "Vær ikke en idiot."
Inden jeg gør noget, tænker jeg: "Gør en idiot dette?"
Er svaret "ja", gør jeg det ikke.
Kaster de hattene, tror du?
På skoler kaster folk deres hatte i luften efter en inspirerende tale.
- Det er ikke dimission. - Det ved jeg godt.
Men hvis de gjorde det, har jeg en rigtig god replik.
"Må jeres hatte flyve lige så højt som jeres drømme."
God, ikke?
- Men det passer ikke ind her. - Det ved jeg. Slap af, spasser.
Du er sådan en spasser nogle gange. Har vi det sjovt?
- Jeg ser frem til din udstilling. - Det er bare os fra kurset.
- Det vil jeg ikke gå glip af. - Tak.
Jeg er glad for, at være sammen med Roy igen. Det tyder på modenhed.
Modenhed og værdighed.
Lyder det pralende? For det vil jeg ikke.
- Elsker dig. - I lige måde.
Pam er med Roy. Jeg er med Karen.
"Brangelina" er med "Brangelina".
- Jeg fatter ikke, I er sammen igen! - Ja, vi har et stabilt grundlag.
- I må være så forelskede. - Jeg holder for resten udstilling.
- Åh, udstilling. - Det er ikke noget særligt...
men en del fra kontoret kommer.
Klart. Jeg kommer. Absolut.
Campus. Sikke minder...
jeg ville have haft.
Se, frisbee! Skal vi kaste lidt, inden vi begynder?
Makker!
Du godeste!
Dyreafføring.
- Hvad laver du, Dwight? - Løser et mysterium. Tillader du?
Kom til farmand.
Mine damer og herrer! Vi har en fugl, der sidder fast i ventilationen.
Heldigvis fandt jeg den... Flagermus! Ud med den!
Flagermus! Flagermus!
Flagermus! Tag det roligt, folkens!
- Der er den! - Farvel!
Godt, så er vi her. Ryan introducerer mig.
Dunder-Mifflin kan ikke hamle op med store virksomheder.
Og ledelsen hverken vil, eller kan, tilpasse sig. Kunderne forsvinder...
Jeg hører ikke, hvad han siger, men han ser entusiastisk ud.
Vi har en flagermus på kontoret.
Det letteste er at åbne et vindue... Hvis man bare kunne det.
Det regner bæ. Bæ!
Godt, tak. Dyrenes Beskyttelse kommer kl. 18.
Kl. 18? Det er uacceptabelt.
Du er faktisk næstkommanderende. Vis lidt lederskab!
- Undskyld, hvad sagde du? Sært. - Hvad er sært?
Flagermusen. Den bed mig, men der kom intet mærke.
Det stikker i hele kroppen. Jeg føler mig så... stærk.
Nå.
Nok snak. Her er han, Dunder- Mifflins regionchef, Michael Scott.
- Hej. Jeg hedder Michael Scott... - Hej, jeg hedder Brandon Hidalgo...
og jeg vil begynde med at inspirere jer.
Må jeg låne en lærebog? Tak.
Lad os se. Åh, "Økonomi". Interessant.
I lærer intet af en bog.
Erstat disse sider med livserfaring...
og så...
får I en bog...
der er sin vægt værd i guld.
Jeg ved, at de er dyre, men lektien er uvurderlig.
Godt, I er inspirerede. Så fortsætter vi.
Der er fire forretningsområder: Turisme, bespisning-
-jernbaner og salg.
Plus hospital/produktion...
og flyrejser.
Dette er dit job, Halpert.
- Av! - Hvad er der?
Det brød på dit skrivebord. Det er brandvarmt.
- Hvidløgsbrødet er koldt, Jim. - Hvad? Nej.
Jeg brændte mig.
Hvor bizart.
Nej. En krise ad gangen.
En vampyrflagermus ville selvfølgelig rejse til et "sylvania"...
som i Pennsylvania. Men det betyder ikke, Jim bliver en vampyr.
Kun at han er smittet.
Så I vil starte virksomhed? Hvor begynder man? Hvad behøver man?
Først behøver man en bygning. Så behøver man varer-
- noget at sælge. Det kan være hvad som helst.
En dippedut... eller en dingeling.
Eller...
en himstregims.
Og nu skal I sælge dem for at skaffe penge.
Hvis I sælger mange nok...
kan I tjene stort.
Tilfredse?
Det ser godt ud, men min datters stykke er i aften.
Pokkers!
- Der er sikkert nogen, der filmer. - Nej, gå du med.
Det er vigtigt at støtte kunsten.
Det, de laver, er jo ikke kunst.
I er forvirrede. Jeg prøver at forklare det bedre.
Jo flere klistermærker, I sælger, desto større overskud, altså penge-
- har I at købe PlayStations og tøjdyr for.
Michael? Vi plejer at stille spørgsmål.
Godt, jeg varmede bare lidt op.
Men vi kan tage spørgsmål. Der er første spørgsmål.
Som en virksomhed, der hovedsageligt sælger papir-
- hvordan har I tilpasset jer en verden, der bliver papirløs?
Vi må ikke overvurdere computernes betydning.
De er skønne at spille spil og sende sjove mails på.
Men rigtige forretninger gøres på papir. Skriv det ned.
- Her er hovedpinetabletterne. - Gudskelov.
- Skæret giver mig hovedpine. - Hvilket skær?
Skæret fra Angelas krucifiks. Jeg bliver helt blændet.
Jeg er ikke vant til vampyrer, men jeg jagede varulve.
Jeg skød endda en, men inden jeg nåede frem-
- var den forvandlet tilbage til naboens hund.
Dette kræver en kraftanstrengelse. Vi er enige om...
- at anvende vold. - Klart.
Har du værktøjet, der kræves til at lave en træpæl?
Hvor stor?
Hvad siger du til en kunde, der vil købe af en billigere butikskæde?
At de vil savne vores service, og at de kommer tilbage.
- Er nogen kommet tilbage? - Det ønsker vi ikke. De er dumme.
Hvordan står jeres Herfindahls indeks siden fusionen?
Hvordan står dit "Polakken siger hvad" -indeks?
Tak, Kowalski. Kan vi fokusere lidt her?
Ifølge din ansattes beregninger er I overflødige om fem-ti år.
Har Ryan sagt det?
Hvad laver du?
- Hvis du skader flagermusen... - Dyr føler ingen smerte.
Skad den ikke! Det er et levende væsen med familie!
Skub den mod døren, når jeg siger til... Nu!
Dræb den! Dræb!
Jeg er en helt.
Klart, I ved alt om forretninger. Her sidder I i jeres elfenbenstårn...
og ibenholtstårn. Men ved I hvad? Dunder-Mifflin giver ikke op.
Hvordan kan I konkurrere med nationale kæder?
- David slår altid Goliat. - Men der er jo fem Goliatter.
Ja, men ved I, hvad der også kæmper mod fem Goliatter? USA.
Al-Qaeda, drivhuseffekten...
Pædofile...
Kviksølvsforgiftning...
Skal vi give op? Lærer man det her?
- I det store hele... - Dunder-Mifflin er det store hele.
Forstår I ikke det? Tydeligvis ikke. I er for unge.
Ryan... har aldrig solgt noget.
Og han startede en brand, da han varmede et pitabrød.
Alle synes, han er en narrefisse, men ved I hvad?
Han ved intet, det gør I heller ikke.
Tag den!
- Tag det ikke personligt. - Forretninger er personlige.
Når vi kommer tilbage, kan du pakke dine ting. Du hørte mig.
- Jeg vil ud herfra! - Godnat, Mary Beth!
Er det i orden, du bliver og venter på Dyrenes Beskyttelse?
Jeg har "beskyttet" dyr, siden jeg var seks.
Sejt. Godt.
Jeg går hjem og trækker persiennerne ned. Der er for meget sol her.
Farvel, Dwight.
Farvel, Jim.
Held og lykke.
Jim er påbegyndt sin rejse nu... mod evigheden.
Jeg ønsker ham held og lykke, men min skæbne udspilles her.
Nærmere bestemt i køkkenet.
De er fra samme serie. Jeg kalder dem "Impressioner".
- Jeg er jo ikke impressionist... - Men måske en skønne dag.
Det håber jeg. Først skal jeg jo slå igennem.
- Hej, skat. Hvordan går det? - Godt. Jeg tog min bror med.
- Hej, Kenny. - Pam.
Jeg tager min bror med, men ingen fra kontoret er her.
Fedt, hvad?
Tid til lidt magi.
Av, mit hår! Hold dig væk! Stop! Stop!
Stå stille, kvinde!
- Jeg har den! Jeg har den! - Få den væk!
Det var så lidt.
Går det, jeg smutter? Jeg så dem alle.
Klart, jeg kører selv hjem.
- Hjem til mig? - Måske, jeg er træt.
Din kunst var den flotteste kunst af alles kunst.
Tak.
Hør...
Undskyld. Jeg prøvede bare at lave min præsentation.
Det var forkert at påstå, at Dunder-Mifflin-
- nogensinde ville blive overflødige. Du behøver ikke at fyre mig.
Fyre dig? Nej, du. Du flytter til annekset.
Til annekset? Hvor Kelly arbejder?
En god chef fyrer ikke mennesker. Han inspirerer mennesker.
Mennesker, Ryan.
Mennesker bliver aldrig overflødige.
- Du sagde, vi behøvede mere kultur. - Er dette kultur?
- Det er hendes første forsøg. - Da van Gogh forsøgte...
- tegnede han bondehænder. - Hvad mener du?
Jeg mener, at rigtig kunst kræver mod og ærlighed.
- Ikke Pams stærkeste sider. - Netop. Dette er motelkunst.
Tak, fordi I kom.
- Pam-casso! Beklager forsinkelsen. - Åh, Michael.
Wow!
- Har du lavet disse? I fri hånd? - Ja.
De er jo næsten som kalkeringer.
Se den her! Wow.
Du har virkelig fanget den.
- Hvor meget? - Hvad mener du?
- Jeg ser ingen pris. - Vil du købe den?
Ja. Vi skal have den på kontoret.
Der er mit vindue... og min bil!
- Er det din bil? - Ja.
Det er vores bygning.
Og vi sælger papir.
Jeg er så stolt af dig.
- Tak. - For hvad?
Har du noget i lommen?
Ja, slik.
- Skal vi dele? - Nej, tak.
Den er en besked. Den er inspiration.
Den er en kilde til skønhed.
Og uden papir ville den ikke findes.
Med mindre man havde et kamera, selvfølgelig.
Du godeste, du godeste, du godeste, du godeste, du godeste...
Det er midlertidigt. Bliv ikke ophidset.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej.
Pernille Nørregaard www.broadcasttext.com